A film valós történelmi eseményeken alapszik.
Azonban dramaturgiai okokból kitalált események és szereplők kerültek bele.
A TOHO FILMVÁLLALAT BEMUTATJA:
1942. augusztus 7
Az amerikai sereg hatalmas flottával jelent meg Guadacanalnál.
Ezzel indult a Csendes-óceánon az amerikai ellentámadás.
Guadalcanalt a végsőkig tartani akarták.
Hat hónap véres harc után
a japán helyőrség lőszer- és élelemkészlete kimerült.
Az éhezés, sebesülések, malária és vérhas tizedelte védelem
végül teljesen felmorzsolódott.
Az amerikai hadsereg Guadalcanálnál győztes ellentámadása
lavinaszerűen zúdult tovább szigetről szigetre.
Bougainville, a Bismarck-szigetek,
Új-Guinea, a Makin és Tarava-atollok,
és végül, 1944. július 7-én,
Szaipan szigetének védői választották a "végsőkig kitartást."
Amerika tőrt szegezett a japán anyaország torkának.
A Császári Hadsereg stábja az USA következő lépését próbálta kitalálni.
Ivo Dzsimán át egyenesen az anyaország belsejét veszik célba?
Vagy a Kínai-tengeren átkelve a kínai hódításaikat támadják?
Vagy talán Tajvant, netán Okinavát?
Legyen bármelyik, az ellenséget nem engedhetjük közelebb.
Nem számítanak a veszteségek, nem számít mennyibe kerül,
délen, Okinavánál, meg kell állítanunk őket.
Három hónappal korábban a főparancsnokság rendkívül megerősítette
a dél-nyugati szigetek védelmét a 32. hadsereg Okinavára küldésével.
Vatanatabe tábornok lett a főparancsnok.
A fő stratégia szerint a 32. hadsereget a repülőterek
biztosítására használják, hogy már a levegőből támadják az ellenséget.
Okinavának kellett lennie az "elsüllyeszthetetlen anyahajónak."
A közeli Hahadzsima ideális terepnek bizonyult.
A szigeten három repülőtér építését tervezték.
A főszigeten, Okinaván, ugyancsak hármat, északon, középen és délen.
Ám a hadsereg, a helyi kormányzat és civilek hatalmas erőfeszítései
ellenére a tervek júliusra alig haladtak valamit.
Szaipan elvesztésének szomorú híre ekkor jutott el hozzájuk.
Az ellenség kétségtelenül nálunk is partra fog szállni!
Itt az idő, hogy a hadsereg és a civil lakosság összefogjon ellenük!
Vatanabe tábornok bejárta a szigetet, ismertetvén a helyzetet,
hogy ekkép mozgósítsa kitartásra a lakosságot.
Ám ezzel csak a félelmet és a rettegést növelte.
A hadsereg rosszul állt, alig voltak hadmérnökei és építőmunkásai.
Megvolt a fej, de hiányoztak a végtagok.
Hogyan tudhatnák így megvédeni Okinavát?
Ha eljön az idő, a hadsereg és lakosság együtt nézzen szembe
a közelgő veszéllyel és méltósággal fogadja a tisztes halált!
AZ OKINAVAI CSATA
Forgatókönyv: Sindó Kanetó és Kaszahara Riozó
Zene: Maszaru Szató
Operatőr:Murai Hirosi
Főszereplők: Usidzsima tábornok:Kobajasi Keidzsu
Vezérkari főnök:Tanba Tecuró Jahara ezredes:Nakadáj Tacuja
Borbély:Tanaka Kunie Simada kormányzó:Kojama Sigeru
Rendezte:Okamotó Kihacsi
Szaipan szigetének elvesztése után,
a fogyó létszám dacára, a főparancsnokság mindent bevetett Okinava megerősítésére.
Elsőként Észak-Mandzsúriából áthelyezték oda a 9. hadosztályt.
Majd július 18-án követte ugyanonnan a 24. hadosztály.
Augusztus 8-án változások történtek a parancsnoki vezetésben.
Vatanabe tábornokot, aki teljesen kimerült,
Usidzsima tábornagy váltotta fel a 32. hadsereg élén.
A mandzsúriai hadjárat során megkapta "a könyörtelen tábornok" jelzőt.
A hadügyminiszter is
kizárólag Usidzsimát tartja alkalmasnak Okinava megvédésére.
Kérem, mondja el, mit tehet Birodalmi Főparancsnokság önökért!
Megkapnak mindent, ami kell, legyen az legénység vagy lőszer.
Indulok is.
A giokuszaj... Kérem, "végsőkig kitartás" ne legyen!
A nemzet érdekében addig kell kitartani, ameddig lehetséges.
Nos, úgy vélem, a szívósság az erényeim közé tartozik.
Ég önnel!
Uram!
Augusztus 10-én Usidzsima tábornok átvette a parancsnokságot.
Cso Iszamu tábornokot, a stábja tagját, nyitott elmének tartották.
A hadseregben híres volt a "tudjuk és megcsináljuk" hozzáállásáról.
Jahara Hiromicsi ezredes, aki magas rangot kapott a stábban,
a háború előtt a tisztképző elvégzése után császári ösztöndíjjal
küldték az Egyesült Államokba a tanulmányai folytatására.
A 62-ik hadosztályt Észak-Kínából telepítették át Okinavára.
Ott egyesült a 9. és a 24. hadosztállyal, a 44. független dandárral,
a tankcsapatokkal, a tüzérségi ezreddel és a haditengerész gyalogsággal.
Így összesen mintegy százezer ember állt ütközetre készen.
Erősnek tűnnek, ugye?
Mi?
Lefogadom, hogy a hazulról jöttek kemények!
Persze...
- Tartsatok ki! - Győzzetek!
Ma este gyertek hozzám! Meleg ággyal várlak titeket!
Az amerikaiak Okinavánál megtorpannak!
A hadsereg ezzel dicsekedett és a lakosság hitt nekik.
Nem is lehetett másképp, hiszen addig még sosem láttak
ilyen hatalmas katonai erőt egy helyen összpontosítva.
Adj percet, hogy pár falást egyek, jó?
A 24. hadosztály pár tüzérségi üteggel kiegészítve Nakagamiba kerül.
A 9. hadosztályt és a tüzérség magvát Simadzsariba helyezzük.
A 62. hadosztály kettejük közé fog települni.
Így az ellenségre, lépjen bárhol partra,
akár a keleti, akár a nyugati partszakaszon,
ezek a hadosztályok már az első este rátámadhatnak,
aztán, a második éjjel, 400 ágyúval szórhatjuk meg őket.
A tüzérségi csapás után általános támadás jön,
és a tengerparton szó szerint szétmorzsoljuk őket.
Szerintem az ellenség úgy 5-6 hadosztályt fog bevetni, amit tízre bővít.
És ha minddel egyszerre támadnak?
A kimenetel a mi erőink felállásán múlik majd.
Én úgy vélem, a barlangokból kell velük harcolnunk.
Barlangok?
Igen, uram.
Okinava korallzátonyain, délen különösen,
rengeteg barlang található.
Ezt az előnyünkre fordíthatjuk, óriási erődökké alakítva őket.
A korall sokat kibír, akár egy tonnás bombákat is.
Itt, Malbuninál, van erre a tökéletes példa.
Becslésem szerint ezek a barlangok egy teljes hadosztályt feltarthatnak.
Valóban...
egy teljes hadosztályt?
De a főparancsnokság légibázisnak szánja Okinava szigetét.
Amikor az amerikaiak Szaipanon partra szálltak,
általános támadást indítottunk, minden repülőgépünkkel.
Végzeteses csapást szenvedtünk el, teljesen felmorzsolódtunk.
Nem értem, mire számít a főparancsnokság.
Szaipan elvesztése miatt a kormány
elrendelte az öregek, nőket és gyermekek elszállítását Okinaváról.
Jumi! Jumi!
Ken...
Aztán ne hagyd, hogy az ottani fiúk megverjenek! Légy kemény!
Persze. Te is japán vagy, apa. Te is légy kemény!
Jó.
Augusztus 21-én a Csuzima, fedélzetén 700 gyerekkel,
Kjusu szigetére tartott, más szállítókkal és kísérő hajókkal.
Lehet, hogy ellenséges tengeralattjárókkal futunk össze,
ezért az út alatt a kapitány minden parancsát kövessétek!
Igen, uram!
A fedélzetre nappal nem mehettek fel!
Igen, uram!
A szemetet tilos a tengerbe dobni!
Igen, uram!
Este 10 óra felé a Csuzima motorja felmondta a szolgálatot.
Lemaradt a másik két hajótól,
és a Tokara-szigetcsoport Akuszeki tagjához sodródott.
Jó reggelt.
- Jó reggelt. - Jó reggelt.
Kezdettől fogva az volt a véleményem, hogy nem kellene...
Nem... Tilos belemennünk a kiürítésbe.
Nem akarok újabb, a Csuzimáéhoz hasonló, tragédiát.
Okinavát a Császári Hadsereg százezer embere védi.
Egyébként is, miért támadná az ellenség ezt a kis szigetet?
És a lakosság hogyan támogassa így a hadsereget?
Az öregek, a fiatalok, nők, és a férfiak híján?
A hadsereg főparancsnoksága nem várt tovább,
és mialatt a legénység az erődök kiépítésével volt elfoglalva,
Kamai ezredest, a légierő tisztjét, szeptember 14-én odaküldte.
Kamai a repülőtérépítés szakértője volt.
Parancs kihirdetés!
Erősen rajta legyen, hogy szeptember végére a repülőterek elkészüljenek.
A munka elvégzéséért személyesen felel.
A parancs értelmében a 32. hadsereg időlegesen felfüggeszti
az erődök építését és nekilát a repülőtereknek.
Számíthatok rá, hogy képes megoldani a feladatát?
Minden a parancs szerint lesz!
Micsoda? Hagyjuk abba az ásást,
és lássunk neki a talaj elsimításának? Hogy az a...
Kamai ezredes utasítására
pihenés nélkül folyt az építés, minek eredményeként
a 32. hadsereg alig tíz nap alatt elkészült a repülőterekkel.
Október 3-án Nimitz admirális, a Csendes-óceáni flotta parancsnoka,
megkapta az amerikai vezérkar utasítását,
hogy 1945. március elsejére foglalja el Okinavát.
Titokban megközelítették Okinavát, majd beindult a "Jéghegy" hadművelet.
Október 10-én hatalmas légiflotta zúdult rá Okinavára.
Az első hullám 240 gépe megsemmisítette a frissen elkészült repülőtereket.
A második hullám 220 gépe számos hajót süllyesztett el.
A harmadik hullám 140 óriásbombázója a kikötőket tette tönkre.
A negyedik hullámban 130 gépet küldtek Naha városa ellen,
és azt szinte földig perzselték a légicsapással.
Egyedül a prefektúra közigazgatási központjának épülete maradt sértetlen.
Okinavát a 3. Flotta gépei támadták, "Bika" Halsey altengernagy irányításával.
Okinava után "Bika" hajói tovább haladtak dél felé,
szétbombázva Luton reülőtereit,
és Tajvant támadva.
Erről értesülvén, a Japán Flotta 500 gépet küldött Tajvanhoz.
"Légierőnk megsemmisítette az ellenséges gépeit."
Hatalmas győzelmet jelentettek be. Az emberek ujjongtak örömükben.
Csakhogy a hírek tévesnek bizonyultak.
Egy felderítőgép hamarosan jelentette, hogy Halsey flottája sértetlen.
Ám ekkora a Császári Főparancsnokság már elküldte a rendelkezéseket.
Azt hívén, hogy az ellenség jelentősen meggyengült,
hittek benne, hogy lehetséges Leyte szigetét megtartani.
3 tajvani, és 1 sanghaji hadosztályt sietve átvezényeltek a Fülöp-szigetekre.
Ám ez azt jelentette, hogy Tajvan védelmére új erőket kell küldeni.
Jó, nagyon jó. Ekkora tűzerővel
még a parton megtörjük a támadó ellenséget.
És az ágyútüzünk alatt a keramai "kék békákink"
lecsapnak a hajóikra.
A Kerama-szigetek 35 kilométerre voltak Nahától.
A "kék békák" 20 csomó sebességre képes naszádok voltak.
Erős motort kaptak, telezsúfolva robbanóanyagokkal, kamikáze szerepre.
Az első osztaguk Zamaszu szigetén állomásozott.
A második az Aka és a Kerama szigeteken.
A harmadik bázisa Tokahisi szigetén volt.
Mindegyikben 100 jól álcázott "kék béka" lapult, csapásra készen.
A Kerama-szigetek hegyekkel teli, így az ellenség bizonyára a partnál támad.
Megvetik a lábukat, és megpróbálják biztosítani az öblöt Kadenánál.
Jahara, szerinted mikor szállnak partra?
Hát... Jövőre, cseresznye virágzás idején.
Jó. Az kell nekünk. Amikorra kivirágoznak a cseresznyefák,
mi minden hajót kiűzünk az Észak-kínai tengerről.
Távirat Hattori ezredestől Jahara ezredes számára.
"Válassza ki a 32. hadseregből azt a hadosztályt, amely Tajvanra kerül."
"Az áthelyezés részleteiről Tajpejben lesz megbeszélés."
Mi akar ez lenni?
A Leyte-szigetre küldöttek helyén lévő űrt akarják betömni.
Seggfejek!
Hogy tehetik ezt Okinavával... és velem?
Elmenjünk Tajpejbe?
Ott lesz a tanácskozás, nincs választásunk.
A 32. hadsereg a Tajvani Parancsnokság alá tartozik.
Tábornok úr, mit tegyünk? Hagyjuk figyelmen kívül?
Nem, mennünk kell. Elmegyünk, és közöljük a véleményünket.
A helyzetünk alapján nem értünk egyet a stratégiával,
mely a Fülöp-szigeteket védi, és ezért azt javasoljuk,
gondolják át a fontossági sorrendet, beleértve a dél-nyugati szigeteket.
Ám értjük, hogy a 32. hadsereg magvát miért vezénylik át.
Nyílt megfogalmazták, hogy ha a Fülöp-szigetek annyira fontos volna,
akkor a teljes 32. hadseregnek ott lenne a helye.
A 32. hadsereg szerepéről szóló véleményünk az írottakban megtalálható.
Úgy utasítottak, hogy mást ne fűzzek hozzá, így nem is fogok.
A tajvani tanácskozás eredménytelen maradt, döntés nem volt, csak zűrzavar.
Ám minden kétség tovaszállt,
amikor a 32.hadsereg megkapta a Császári Főparancsnokság döntését.
"Az okinavai helyőrség legjobb hadosztályai
átvezénylésre kerülnek."
"A parancsnokok választják ki az áthelyzett egységeket." Hogy mi?
Ez botrányos!
A főparancsnokságon lévők mit sem értenek!
Mi lesz velünk, ha megfosztanak a legjobbjainktól?
A terveink semmit sem fognak érni, tábornok úr!
Ez a parancs. Kötelesek vagyunk engedelmeskedni.
#A seregünknek köszönhetjük,
#hogy ma iskolában lehetünk.
#Kik értünk küzdenek, azok a katonák,
#megvédenek minket és a hazát, a hazát!
December 24-én Izumi kormányzó hivatalos ügyben az anyaországba ment.
Nos, jövök vissza, amint tehetem.
Biztonságos utat kívánunk!
Ám a sors úgy döntött, hogy a kormányzó sose térjen vissza Okinavára.
Drágám, mi a fenét csinálsz?!
Kiürítés! Kiürítés! Azonnal pakolj össze és irány a hajó!
Ilyen hirtelen?
Ne rinyálj! A nők és a gyerekek mielőbb tűnjenek innen!
És te?
Én okinavai vagyok! Ezt fogom használni egy parancsnokon!
Megijesztesz!
Buta! Borbély leszek a parancsnokságnál.
Havi 150 jent fizetnek, meg ami még leesik mellé...
Két hónapot előre kifizettek. 300 jent. Fogd és induljatok!
Micsoda? Nincs több hajó a kiürítéshez?
Azért, hogy mindent megtehessünk a csapataink
legmegfelelőbb elhelyezésére,
a döntő összecsapást Simadzsiri környékére tervezzük,
A 62. előre vonul, és helyet cserél a 24-kel.
A 44. hadosztály áthelyeződik a Kínai-félszigetre.
Mi? Újabb áthelyezés? Megint gödörásás? Tűnj innen!
Jahara. Pusztán védekezésre alapozva nem lehet háborút nyerni.
Tudom. De ha nincsenek csapataink, hogy támadhassunk,
az egyetlen esélyünk az ellenség kimerítése.
Távirat a főparancsnokságtól.
Hattori ezredestől.
Nos?
Uram! Himedzsiből idehelyezik a 84-es hadosztályt,
a Tajvanra távozott 9. pótlására.
Hadd lássam!
Hé, ez remek!
Tábornok úr, ez valóban jó hír.
Csak nem feledkeztek meg Okinaváról.
Csakhogy, másnap, január 23-án,
a 84. hadosztály áthelyezését Okinavára, visszavonták.
Ki állította le a 84. hadosztály okinavai áthelyezését?!
Én lennék az.
A parancs közvetlenül a tábornoki kartól érkezett,
és a Császári Hadsereg vezérkari tanácsa hozta meg!
Okinavával már tudattuk!
Tudom.
Akkor miért? Miért?
Tegnap egész éjjel ezen gondolkoztam.
Ma reggel közöltem a vezérkarral, hogy vissza kéne vonni a parancsot.
De miért? Az okinavai csapatainknak végük lesz az erősítés nélkül!
Tényleg azt hiszi, azért küldtük őket oda, hogy megkíméljük?
Meg kell lennie. Az okinavai csapatok háromszor annyit érnek a haza számára!
Okinavát fel kell áldoznunk a hátország érdekében! Ezt ne feledje.
Késésben vagyunk az anyaország védelmével,
így nem engedhetjük meg magunknak, hogy megosszuk az erőinket Okinaváért.
Teljesen megértem, hogy a 32. hadsereg mit érezhet.
Viszont nekem... magasabb érdekeket kell figyelembe vennem.
Értem. Most már világos, miként gondolkoznak odahaza rólunk!
Tehát, magunkra hagyva harcolunk és halunk meg!
Búcsúzom.
Mit mondtak?
Felkértek Okinava kormányzójának.
Hogy Okinavára...?
És... mit válaszoltál?
Már döntöttem.
Elfogadtam. Ha nem teszem, másnak kell mennie.
Ha volna rá más alkalmas személy, valószínűleg elutasítottam volna.
Simada kormányzó január 31-én érkezett meg Okinavára.
Okinava mostantól előőrs,
Japán védelmében, a maga két megyéjével és 43 prefektúrájával.
Tudom, együtt keményen fogunk munkálkodni.
Első feladatunk a civil lakosság evakuálása.
A hadsereg arra számít, hogy
az ellenséges flotta február közepén támad Iwo Dzsimára vagy Okinavára.
Azt mondja, február közepén?
Igen. Ha februárban nem, akkor márciusban mindenképp.
Hé, leállni, leállni! Semmi fényképezés!
Márciusban előléptetnek tábornokká, ha kisöpröm őket. Majd akkor!
Hajókkal túl sokáig tartana.
Az öregeket, nőket és a gyerekeket felvisszük az északi hegyekbe.
Északon persze kevés az élelem.
Azonban az öregeket és a gyerekeket
nem hagyhatjuk az eljövendő csatatereken.
Ugyanekkor a 7-8. osztályos diákok
önként vonultak be, és sok egységhez osztották be őket futárnak.
A még idősebbekből álltak össze a "Hazai Vascsapatok," napi kiképzéssel.
Összesen mintegy 1700 diák önkéntes.
Az idősebb lányok naponta bejártak a hadikórházba ápolónőnek tanulni.
A létszámuk 500 körül lehetett.
Február 18-án az Egyesült Államok megtámadta Ivo Dzsimát.
Hatvanezer emberük volt
Kuribajasi tábornok 19 ezer fős védőserege ellen.
Ivo Dzsima után Okinava ellen jönnek!
A puszta kezünkkel kell megvédenünk Okinavát!
Ez a mi hazánk!
A birodalom frontvonala vagyunk!
Megközelítőleg húszezer civilt hívtak be létszámfeltöltésre
a védőcsapatok további megerősítésére.
17 és 45 év közötti férfiak voltak.
Dzsin Naomicsi őrnagy. Szolgálatra jelentkezem a légierőhöz!
Üdvözlöm. Egy újabb repülőgép szakértő, miközben gépeink nincsenek.
De azért isten hozta...
Kamai megépíttette velünk a repülőtereit, majd távozott.
Repülőket nem hozott nekünk ajándékba?
Uram...
Nos...
Habozok megosztani a stratégiámat egy repülés szakértővel, de tessék.
Telerakjuk Okinavát kamikázékkal, és rázúdítjuk őket az ellenségre.
Úgy vélem, 90 százalékos hatékonysággal érnek célba. Az nem rossz. Tehát?
Még "Felmorzsolni őket" Jaharának is tetszik a terv.
Nem kaptunk repülőgépeket.
Hogy várhatja tőlünk a parancsnokság, hogy légicsapást mérjünk rájuk?
Ha mi nem tesszük, elmegy. De minek építettünk kifutópályákat az ellenségnek?
Így van!
Saját kezűleg ásom fel azokat a repülőtereket!
Március 23-án a 300 km-re keletre lévő Daitó-sziget helyőrsége
jelentést küldött: "Ellenséges hajók tűntek fel."
A fősziget 44. Független Hadosztálya ugyancsak táviratozta:
"Az amerikai flotta hajóit látták a Kínai-félszigetnél."
Simadzsariból a hadosztály parancsnok jelentette, hogy:
"A Kija-öbölnél amerikai hajók tűntek fel, nyugat felé tartva."
Másnap, 24-én hajnalban, a hadiflotta tüzet nyitott.
Anya... anya... anya... anya...
A prefektúra hivatalát még aznap átköltöztették Suri egyik barlangjába.
A katonai irányítóközpont is Suri egyik óriásbarlangjába került.
Este 9-kor 298 tanárnő és a tanítványaik, önként
bevonultak Haebaru hadikórházába, ápolónői szolgálatra.
Másnap. 25-én, 285 tanárjelölt diák fiú
azonnal bevonult, a záróvizsga letétele után.
Ezen pillanattól kezdve mi leszünk a "Lojalista Diákok Hadosztálya,"
és a "császárság vaspajzsa," az uralkodó védelmében!
Hadibeosztásunk: 16 fő a főhadiszállásra!
56 fő a rohamcsapatokhoz!
143-an a védvonalak megerősítéséhez kerülnek!
22-en a Csihaja osztagba!
Ti meg kik vagytok?
Minket, huszonkettünket, uram, a Csihaja osztaghoz helyeztek!
A főparancsnokság a hírközpontba küld szolgálatra.
Jól van. Mehettek!
Izé... Merre van a hírközpont?
Menj és derítsd ki!
Hopp-hopp-hopp... Utat kérek!
Tessék...
Tűnés!
Mi kéne?
Ott lesz!
Szolgálatra jelentkezünk, uram!
Hagyd ezt el!
Maszunaga százados vagyok. Én leszek a parancsnokotok a Csihajánál.
Ha már itt vagytok, kerítsétek elő nekem Dzsint, a légierőtől!
Parancsismétlés, uram!
Előkerítjük önnek önnek Dzsint, a légierőtől!
De... hová menjünk?
Ha tudnám, hol van, nem küldenélek előkeríteni!
Ha megvan, közöld vele, hogy sürgős üzenet jött számára!
Igen, uram!
Borbély. Voltál katona?
Igen, uram. Rövid ideig, Új-Guineában. De megsebesültem.
Sajnálattal hallom.
Á, semmiség az egész.
Családod van?
Hogy...? Északra küldtem őket.
Vagyis... Áthelyezték őket északra.
Jól tetted, hogy elküldted őket.
Ha leállnak a hajóágyúik, az ellenség partra fog szállni.
A mai ágyúzás fő célpontjai Csinen és Kijan voltak...
Azok területeit lőtték leginkább.
De szerintem ez csupán elterelő taktika.
Itt fognak jönni... Kadenánál.
Itt szállnak partra a rohadékok, hogy elvágják a déli területünket északtól.
Tábornok úr! Kilenc kamikáze gép érkezett!
Végre megjöttek! Kicsodák?
A Bokoku egység.
A kantói bázisról Tajvanra tartottak, de úgy döntettek, leszállnak itt.
Tajvant semmiképp nem érték volna el.
Be kell vetnünk őket!
Itt az ellenség!
De hát más parancsot kaptak...
Küldd be őket!
Igenis!
Siessetek!
Gyerünk!
Hajnali támadás... Képesek rá?
Bármikor, amikor elrendelik.
Íme a parancsuk:
A Bukoku egység fél hatkor támad a Kadena-öbölnél az ellenség hajóira.
El kell süllyeszteni őket.
A Bukoku egység fél hatkor indul!
A Kadena-öbölhöz érve rátámad az ellenség hajóira és elsüllyeszti őket!
Korán reggel... végrehajtjuk a kamikáze támadást.
Mint eddig is...
Engem kövessetek!
Világos?!
Igenis!
Egy gép becsapódott!
A második és a harmadik támad!
Megtették... miértünk.
A negyedik is...!
A többiek most indulnak!
Az ellenség partra szállt Keramánál.
Mi? Keramánál?
Az amerikai csapatok Keramánál teljesen észrevétlenül szálltak partra.
Reggel 9-kor érték el Tokasiki szigetét.
A 3. számú helyőrség visszavonult a 234-es magaslatra.
Tovább! Előre!
A civileknek hol lesz menedék?
Az ellenség az erődnél fog támadni,
így küldjék őket a mögöttünk lévő völgybe!
Igenis!
Siessetek! Siessetek!
Gyerünk! Gyerünk!
A falusiak veszélyben vannak. Kérem, engedje be őket az erődbe!
Nem!
Akkor adjon egy puskát és én lövöm le őket!
Nem! Mondja meg nekik, hogy a civilek...
Öngyilkosság...
Utuk végére érve, a civilek,
az összes falusi, a császárt éltetve a győzelemért imádkozott.
Elfogadták a tragikus véget, hogy méltósággal távozzanak.
Családok és rokonok halmokba kapaszkodtak össze.
20-30 ember gyűlt össze minden gránát köré.
A felrobbanó kézigránátok ide-oda verődő hangjai
bizarr visszhangokban kavarogtak a völgyben.
Fiatalok és öregek, nők és férfiak húsa tépődött széjjel.
Majd jöttek a haldoklók pokoli sikolyai.
A szerencsétlenségükre életben maradtak fahusángokkal végeztek egymással.
Vagy borotvával vágták el a saját torkukat.
Kardokkal és ásókkal sújtottak le a szeretetteik fejére.
Szörnyűbb látvány ennél nem létezik.
A tiszta hegyi patakok vértől vöröslöttek.
Pár perc alatt 394 ember áldozta fel az életét.
Április elsején, a hajnali órákban Okinava még aludt.
Az amerikai hadihajók között hajnali 3:47-től
kódolt üzenetek sorozata zajlik.
Az üzenetforgalom nagyon hasonlít az Ivo Dzsima elleni támadás előttire.
A szárazföldi invázió kezdete fölöttébb valószínű.
Csihaja osztag! Vigyék el ezt a hírközpontba!
Kaja egysége jelenti, hogy 5:32-től hevesen lövik az ottani partot.
Telefonos!
Igen, uram!
- A főhadiszállásnak! - Igenis!
Jelentse nekik:
Kidzsima nyugati partján nem látszik a tenger színe az amerikai hajóktól!
Mi? A tenger színe? Hogy értendő?
Hogy 30 százalék a tenger, 70 a hajók! Felfogta?
Elborítják a tengert!
Az ágyúzás megszünte után azonnal partra szállnak.
Mijake... Tisztázzam egyértelműen.
A partraszállási zóna közelében nincsenek csapataink, ugye?
Rendben! Tudom, mit kell tennem!
Reggel 8:30-kor az amerikai erők 1500 partraszállító hajóval indultak meg.
Borbély!
Igen, uram! Szolgálatára!
Milyen éles a borotvád?
Jól megfent, uram.
Ha jönnek az amerikaiak, én...
Jó. Akkor most borotválj meg!
Micsoda pazarlás...
Uram?
Az ellenséges vezetés örülhet. Jókor ütöttek rajtunk.
De a katonáik tétováznak. Csapdától tartanak.
Miért nem ágyúzzuk őket? Ideje bevetni a tüzérséget!
Túl korai. Nem vesztegethetjük a lövedékeket. Továbbá, repülőtiszt,
hol vannak a gépeink?
Hogy nem használjuk ki az ezerből egyszer adódó lehetőséget?
Rádiós!
Igen, uram!
Jelentse a parancsnokságnak!
Az amerikai hadsereg elkezdte a partraszállást.
Nagy létszámban, jól felszerelve.
Mit tesz a 32. hadsereg?
Nem csinálnak semmit.
Mi?!
Ernie Pyle haditudósító ezt írta aznap:
A partraszálló csapatok kirándultak. A csizmájukat sem vizezték be.
A haditengerészek röhögtek, mondván, hogy Usidzsima vagy taktikai zseni,
vagy hatalmas seggfej.
Ne külön-külön zavarjanak a jelentésekkel! Egyben hozzák őket!
Készüljenek a lámpás parádéra!
Igen, uram!
Parádé?
Ez meg mi?
Egy csapat lány érkezett a segítségünkre.
Segíteni?!
Azt mondták, bár a sereg nem hívta őket, azért eljöttek.
Tényleg harcba akarnak vonulni.
Halál Amerikára! Halál! Halál az amerikaiakra!
Az északi repülőteret a vártnál hamarább elfoglalták.
A védcsapatok visszavonultak, majdnem felmorzsolódva.
A központi repülőteret a Mezőgazdasági Szakiskola 170 diákja védi.
Az baj. Nem kellenek oda. Nagano, hívasd vissza őket!
A Heinan-hegy lövegeit a visszavonulás előtt felrobbantottuk.
Csatan falu 14 katonalánya öngyilkosságot követett el.
És Kaja csapatai?
Egy lépést sem hátráltak a partraszállás óta.
Bátran kitartanak az állásaikban.
Neki azt parancsolták, hátráltassa az ellenség előrenyomulását,
majd vonuljon vissza a fővonalainkhoz.
Talán már elkezdhetnék...
Kaja veterán. Hadd döntsön a saját belátása szerint.
Odanézzen!
Hé, Törpe! Okinavát az okinavaiaknak kell megvédeni. Kész vagy rá?
Igen!
Élesített robbanószerrel támadsz! Érted?
Igen. Tudom, hogyan kell!
- Hé... Tényleg belevágsz? - Igen, megyek!
Le! Húzódj le!
Törpe!
Százados úr, végrehajtottam!
Törpe...
Kiváló munka! Pompás!
Figyeljetek! Rövidre fogom... Azonnal légicsapás kell rájuk!
Miért húzza az időt a főparancsnokság?
Tajvant elérhető kábelen?
Persze, hogy el!
Ez lehet a japán hadsereg végső csatája!
Mindent be kell vetnünk, amink még van!
Ne feledjétek...
A kardroham nem öngyilkos támadás. Ésszel csináljátok!
Igen, uram!
Most rajtam a sor.
A 32. hadsereg önmagát akarja menteni.
Semmit sem tettek a partraszállók ellen,
most meg azt kérik, küldjünk repülőket.
Önzőek, csak magukra gondolnak!
Talán egy ellencsapás magukhoz téríti őket.
Kérem, nézze meg ezt!
Mi ez?
A győzelemhez vissza kell foglalnunk a repülőtereket.
Ezt a 32. hadseregnek kell végrehajtani. Ilyen parancsot küldjünk nekik.
Várjanak!
Van ott kinevezett parancsnok.
Továbbá, a Császári Főparancsnokságnak ebbe nem kéne belefolynia.
- Ez a véleményem. - Dehát...
Sürgős üzenet a flottától.
"Április 6-án általános ellentámadást indítunk."
"A siker záloga Okinava északi és központi repülőterei."
"Ha azok a kezünkön vannak, a flotta hajlandó mindent bevetni."
Képtelenség megcsinálni.
A flotta a saját csataterének tekinti Okinavát.
Más szóval, tőlünk azt várják, hogy álljunk melléjük a harcban.
Táviratok a Császári Főparancsnokságról és Tajvanról!
Parancsoljon!
"Az északi és a központi repülőtér visszafoglalása a 32. hadsereg
létfontosságú stratégiai feladata."
"Az Ivo Dzsimán nemrég lezajlott csata ezt világosan bizonyította."
Semmibe vesznek minket! Ez nyílt beavatkozás!
"Az ellenség légierejének és flottájának megroppantása
alapvető célja az okinavai csatának, amihez
döntő fontosságúak a légibázisok.
"Mindent meg kell tenniük a hadművelet sikerének érdekében."
Azt akarják, vonuljunk ki és harcoljunk.
Úgy utasítgatnak minket, mintha közkatonák lennénk!
Jakamaru!
Igen, uram!
Hívd össze a haditanács tagjait!
Ezek a követelőző táviratok, de ne foglalkozzunk velük.
Számunkra a helyzet pontos elemzése a lényeg.
Az ellenség még nem áll készen támadni. Felvonulásban vannak.
Még nincs rendezett arcvonaluk. Itt az idő, hogy mi támadjunk.
Támadunk, mindennel, amink csak van!
A főerőink éjszaka rohamoznak, pusztítanak és káoszt keltenek.
A zűrzavarban felőröljük őket.
Ha ez megvan, akkor nálunk az előny.
A káoszban az ellenség nem tudja bevetni a tüzérségét és a bombázóit.
Közelharcban semmisítjük meg őket, ami a specialitásunk.
Ez a terv!
Most várom a véleményüket.
Én egyetértek.
Át kell mennünk ellentámadásba.
Szerintem a 32.hadseregnek a főparancsnoksághoz kell igazodnia.
Más szigeteken a "felmorzsoljuk őket taktika" katasztrófához vezetett.
Ezért Okinaván a kombinált légi és szárazföldi támadás mellé állok.
Csakhogy létszámban öt az egyhez ők vannak fölényben!
Amíg nem támadunk, nem tudhatjuk, ez mennyit jelent.
A támadást támogatom!
A 32. hadsereg jelenleg szinte sértetlen?
Így van.
Nem a csapatok állapota a kérdés!
Tévedsz. A legénység állapota a kulcsa mindennek.
Én a vezérkar álláspontját támogatom.
Beszélj!
Kadenánál várva az ellenség partraszállását,
hónapokat töltöttünk az ottani felkészüléssel.
A dolgok a vártak szerint alakultak,
így ha most az ellentámadási tervünket elvetjük,
az ellenség számbeli fölénye miatt aggódva,
a győzelemre esélyünk sem marad.
Ha az ellenség teljesen befejezi a készletei feltöltését,
az ellentámadás egyenlő lesz az öngyilkossággal.
Világos... Értem.
Közöljük a vezérkarral a döntésünket.
Harminc perc múlva ismét találkozunk az irányítóteremben!
Megszületett a döntés arról, hogy a hadseregünk
ellentámadásba megy át az északi és a központi repülőtér visszafoglalására.
Mindent tegyenek meg.
Birodalmunk biztonsága most a 32. hadsereg
küzdőszellemén áll vagy bukik.
Mindent meg kell tennünk az ellenség megtörésére és a szigeteink megóvására.
Az ellentámadást minden áron végig kell vinni, meghátrálás nincs.
Általános támadást kezdünk!
Általános támadás?!
Van még gránátod?
Mi van?
Ellentámadást kezdünk. Mindenki megy! Én is!
Az Oki század mostantól a 32.hadsereg zászlaja alatt harcol, uram!
A Tabucsi század úgyszintén! Állunk szolgálatára, uram!
Ésszel odakint.
- Igen, uram. - Igenis!
Tábornok úr, minden katonának csatába kell szállnia.
Akik mégis maradnak,
többnyire technikusok, öregek, vagy túl ifjak,
és az önkéntes nők.
Ennél többel már nem tudunk a hadseregnek segíteni.
"A Birodalmi Flotta, a hadsereggel karöltve,
általános támadást indít az Okinavát körülzárt
ellenség blokádjának áttörésére."
"Ez a hadművelet a birodalmunk megmaradásáról vagy bukásáról szól."
Mi, az 5. Légiflotta, felvonultatjuk minden kamikáze gépünket
a Kikuszui hadművelet érdekében. Mindent kockára teszünk,
mert ez döntő csata, több ilyen esélyünk nem lesz.
Az 1. Támadó Flotta nyolcadikán hajózott ki
az okinavai-szigetek felé tartva, kamikáze gépekkel támadni,
és egyben azonnali felfejlődésre készülve.
Küldjenek táviratot a flottának, hogy a Jamató bevetését állítsák le!
Az ellenséges flotta főerőihez nem bír eljutni.
Zászlósként szolgálok a Jamatón.
Délután 4-kor indulunk, ez lesz a flottánk utolsó bevetése.
A nyílvessző elröppent az íjról.
Megfigyelő vagyok, ami azt jelenti, állandóan résen kell lennem.
Szerencsés vagyok, hogy újoncként ilyen feladatot kaptam.
A jelenlegi hadművelet körülbelüli célja:
Először is, a teljes flottánk támad.
Magunkra vonjuk az amerikai flotta és légierő figyelmét,
így a kamikázék bő célpontot kapnak, amiket támadhatnak.
Ha túléljük, egyenesen az ellenség közepét fogjuk megtámadni.
Tűz és szél leszünk, a lőszerkészlet utolsó darabjáig harcolunk.
És ha marad még használható erőnk,
csatlakozunk a szárazföldi csapatokhoz, a harc folytatására.
Az ellenség jelenleg
Odzsanát, Ganikut, Uebarut és Vaukét támadja.
Ami azt jelenti, két részre akarják vágni a szigetet.
Jahara! Hogy állnak a támadás előkészületei?
A főcsapatok már a kulcspontokon vannak. Így a 24. hadosztály...
A részleteket hagyjuk! Remek, minden jónak tűnik.
A sárkány kibújik a föld alól, és ráveti magát északra.
Ebből nagy dolog lesz!
Uram!
A flottájuk erre tart, 50 sorhajóval és 3 repülőgéphordozóval!
Micsoda?!
Hadd lássam! 150 km...
A holnapi ellentámadásra ideérnek. Ha mögénk kerülnek, végünk van!
Lefújva!
Elhalasztjuk a holnapi támadást!
A holnapi a halálunk napja, mely túl gyorsan közeleg.
Miért halunk meg? Számít a halálunk?
Lesz valami értelme?
Az akadémia végzős zászlósaként azt gondoltam:
Ha kell, meghalunk a hazánkért, a császárért. Nem elég? Mi kell még?
A növendék bennem magabiztosan felelte:
A hazánkért meghalni számomra elegendő.
De milyen eredményre vezet mindez?
Az életem, a halálom, Japán teljes veresége...
Összefüggésbe akarom hozni valami egyetemes, értékes dologgal.
A zászlós hiszi, mindez csak kifogás, értelmetlen és káros kibúvó keresés!
Kamikáze vagyok, viselem a krizantémot.
Aki "Banzai!" kiáltással halhat meg, legyen boldog!
Emberként számomra ennyi nem elég,többet akarok.
Van, akit megsiratja a szavaimat.
Van, aki keserű szemrehányást tesz miattuk.
Van, aki sosem fogja megbocsátani őket.
Lesz, aki fehér gardéniát hoz majd a síromra.
És ők mind egy emberben élnek.
Nem lesz nekik könnyű elhagyni az erődjeiket.
Pont ezért, nem kéne küldeni egy kis ösztökélést?
Vezérkari főnök, küldjön nekik táviratot!
"A támadásuk elmaradása nagyban befolyásolja a hadművelelet."
"Mindenképp meg kell indulnia
április nyolcadika éjjelén."
Uram...
Engedelmeskednünk kell a parancsnak. A tisztességünk a tét.
Kérlek, dolgozzátok át a terveket! Nyolcadikán éjjel támadunk.
12:20-kor a radar három hatalmas repülőgéprajt jelzett.
Úgy elsötétítették az eget, mint a köd vagy az esőfelhők."
A jelenlétük egy támadás fenyegető közelségére utalt.
Hatalmas alakzat vált ki a felhőkből és felénk indult.
"Több mint 100 gép zúdul ránk!" ordította a kapitány.
Aztán a parancs: Tüzet nyiss!
Délután kettő körül 100 ellenséges hajót láttak a Macsinató partszakasznál.
Ez a 62. hadosztály bal szárnyánál van.
Ha partraszállnak, nem csupán a támadásunk kerül veszélybe,
hanem a megsemmisülnek a csapataink.
Muszáj elhalasztanunk! Megint!
Átkozott legyek!
Azért állunk így, mert
a császári hadvezetés elvette tőlünk a 9. hadosztályt.
Fújjátok le! Én megyek, meggyőzöm a tábornokot.
A második hullám több mint 100 gépe a poklot hozta el az égből.
És alig vonult el a második hullám, máris jött a harmadik.
Száznál több gép süvöltve csapott le a hajó jobbjára.
Öt torpedó célba ért.
A negyedik hullám mintegy 100 gépe a hajó közepét vette célba.
Újabb torpedók érték el a hajótestet.
A hajó 10 közvetlen bomba találatot szenvedett el a fedélzetén,
elveszítve a kínzói elleni harc lehetőségét. Védtelenné lett.
Az 5.hullám száz gépe a hajótatot vette célba,
és még három másik hullám követte őket.
A hatalmas hadihajó tehetetlenül lebegett a vízben.
Bár még nem merült alá, védtelen célpont volt.
Ti, akikre a halál vár, mit hagytok hátra az életetekből?
Ha van ilyen, szóljatok! Van valami, amire büszkék vagytok?
Rövid az életünk. Túl rövid. Én túl fiatal vagyok.
Bocsássatok meg! Miattam ne szakadjon meg a szívetek.
Már ismerem, teljes valójában, a halál nyomorúságát.
Az Enkan erőd találatot kapott! A második alagút is!
Felrobbant a bejárata!
Ne ordítozz! Fölösleges.
Tisztára mint a Kamija-szigetnél...
Pokolian jó céloznak.
Jaj...
Édesanyám...
Bejövök.
Mi van?
Üzenet a csónakosoktól. Ma éjjel Kamijamára mennek.
Kudarcot vallottunk.
Mi?! Kudarc?
Az indulási pontnál heves ágyútüzet kaptunk,
hármunkat megölték. Nem bírtunk átjutni.
Seggfejek!
Ha elindultatok, ne merészeljetek gyáván visszafordulni!
Már jelentettem a főparancsnokságnak, hogy ma éjjel támadtok.
Indulj!
Igenis!
Ha megint visszajössz, én öllek meg!
Százados!
Lőjön le!
Százados... Az egységünkhöz nem mehetünk vissza.
És ha vissza nem mehetünk...
Ha már mindenképp meghalunk, akkor akár bele is vághatunk.
Együtt haljunk meg a Kamijama-szigeten!
Mit csinál, százados? Pont az ellenség előtt vagyunk!
Semmi gond, őrmester. Csak annyit akartam, hogy
azok a seggfejek a parancsnokságon hadd tudják, itt vagyunk!
És most... Gyerünk!
Az amerikai hadsereg jelenleg körülbelül itt helyezkedik el.
A tüzérségünk alacsonyan fekszik, de átcsoportosítom őket ide.
És? Mit hoz ez nekünk?
Földhöz szögezzük őket. Az M-98-as rakéták hatékonyak.
A "szellemrakéták?" Azokkal Szingapúrnál jól elbántunk velük.
Remek jószágok.
A jelentések szerint az amerikaiaknál rengeteg a fejsebesülés.
Remek! Hát nem isteni?!
Hogy áll a 62. hadosztály?
Mondjuk úgy, Suri a célvonalnál áll.
Rögbi, mi?
Ennél a vonalnál heves harc dúl a bázisaink körül,
Macsinátótól Kakazuig, a nyugati részen és a fennsíkon,
Tanabaru hegyeinél, Vaukénél, és a keleti parton.
De a hatvankettesek erősek, veteránokhoz illően kitartanak.
Kakazu a helyzet kulcsa. Rögbi nyelven szólva, az a labda.
Ha elveszik tőlünk, Suri veszélybe kerül.
Tüzeljetek!
Támadás!
"Szenvedélyesen forron a véred, mellkasod dübögjön, győzelemittas légy."
"Teliholdként ragyogjon az arcod, élvezd a diadal hevét."
"Okinava egét meghódítjuk, én indulok elsőnek, te mögöttem legyél."
Az amerikai hadsereg kimerültnek tűnt, a győzelem esélye 70% lehetett.
A japán flotta észlelte a lehetőséget, és a teljes légierejét felvonultatta.
"Minden erejüket bevetették a "Mennyei Hadművelet No.1" során.
De a flotta már támad! A kamikázék halálos rohamokat indítanak!
Induljunk mi is!
Éjszaka rohamozzunk!
Tábornok úr, amikor én...
Mi van?
Ha magát látom, megnyugszom.
Csakugyan?
Talán ez az igazi feladatom.
A stábban jobb stratégák vannak, mint én.
Tehát, mit mondasz?
A jelenlegi körülmények között egy éjszakai támadás lehetetlen.
Ugyanis a frontvonal állandóan változik.
Képtelenség jól megszervezni.
Eljött az idő, hát vonuljunk ki!
A 62. és a 42. hadosztály egyesüljön és éjszaka támadjon!
Az éjjeli támadás ára két zászlóalj elvesztése volt.
Doktor! Doktor!
Eddig kibírtad! Meg ne halj nekem!
Érszorítót!
Ezt nevezitek kórháznak?! Még halálom után sem felejtem el!
Hallgass, ostoba!
Fogd be a pofád!
Fiúk, ez itt meghalt!
Vigyétek ki a halottakat!
Nagyon fáj!
Igyekezzetek!
Egy bogár bemászott a fülembe! Fáj!
Aú! Vegyétek ki! Vegyétek ki!
Levegőztetésre készülj!
Lebegtetést elkezdeni! Egy-két-há... négy!
#A Suri-hegy tetején
#már látszik a kastély,
#Finom fenyőillatot hord a szél.
Mire jó ez?
Megfulladunk,
ha felhalmozódik a széndioxid.
#Erős a kastély teteje,
#Ott tanulunk, ez az iskolánk...
Te mit csinálsz itt?
Nővérnek tanulok.
Kérem, hadd segítsek!
Jó. Tartsd a lábát!
Igenis!
#Drága barátaim,
#a fehér liliomok
#finom illata elér.
#A mi virágaink nyílnak,
#szívünkhöz szólnak,
#ily csodás illat, a világon sincs több még!
Vizet... kérem!
Vizet!
Adjatok vizet!
Itt az újság!
Hé, te "hűséges vasvérű!"
Uram?
"Egyik győzelem a másik után..." Hazugságok sora, nem más!
Vidd a fenébe!
Igenis, uram!
A következő életemben Tündérországban fogok élni,
mint egy Hans Christian Andersen hős, és herceg leszek.
Madarakkal, virágokkal és fákkal fogok beszélgetni.
Talán ott virágozni fog a "Nagy Japán Birodalom."
Ha nem történik változás,
a 32. hadsereg gyertyaként ég végig, és elfújják.
Most azonban még a 24. hadosztály, a 44-es független dandár,
továbbá a tüzérségi ezredek, épek és sértetlenek.
Döntő csatát kell vívnunk,
vesszen, aminek vesznie kell. Ez a véleményem. Tehát?
Ellenzem!
Az ellenség túlnyomó fölényben van.
Ha nyílt harcba bocsátkozunk velük,
könnyen az ötszöröse lesz a veszteségünk az övéknek.
Előre nem tudni!
Itt a döntés pillanata!
Nem mulaszthatjuk el!
Ellenzem a fölösleges támadást!
Jahara.
Itt, Okinaván,
még egyszer sem próbáltunk támadni!
Ha így veszítünk, hogyan kérjük a császár bocsánatát?
Nem is... Hogyan kérünk bocsánatot Japán népétől?
Senkitől nem kérünk. Nem kell.
Megteszünk mindent, ami emberileg lehetséges!
A háborúban kell a lendület! Az aktivitás!
A halál közt rejlik az élet! Ez a győzelem útja.
Tehát, a győzelem érdekében mindenünket oda kell adnunk!
Gázlövedék! Gáztámadás!
Nyugodjatok meg!
Semmi pánik! Nem gáz, csak füst! Vissza a helyetekre!
Jahara...
Kérlek...
Együtt haljunk meg!
A következő támadás... Kérlek, támogasd a tervemet!
Ezt küldjétek el: "Egy hadosztályt leszámítva,"
"mely a kikötőt védi, készen állunk csatlakozni a hadseregünkhöz."
Képtelenség!
Azt kérik, csatlakozzunk egy "mindent bele" harchoz. Lehetetlen.
Öt emberre jut egy puska, két-háromra egy gránát, gépfegyver nincs.
A 32. hadseregtől! Azt írják: "Azonnal indítsák a 4 zászlóaljat!"
Mi?!
Én megyek.
Hogy?!
Töltsd fel a négy zászlóaljat!
"Győzelem vagy vereség. Ez minket nem aggaszt."
"A barátaim szerint meglehetősen fájdalmas fentről rácsapni egy hajóra."
"Engem csak az érdekel, hogy pénzem legyen."
"Aki sietve száll repülőre, azzal megesik, hogy elfelejt üríteni."
Úgy érzem, újra élek. A kedvem időszakom
délután 5 és hajnali 5 közé esik.
Ilyenkor vajon miért nem ágyúznak vagy bombáznak minket?
Mert az amerikaiaknak is kell pisálni.
Az biztos.
Uram? Borbély úr?
He?
Ön az.
Á... Te meg a kovács fia vagy.
Igen... Kokuba.
Május 4-én ott leszek a karddal rohamozók közt,
így kell valaki, aki intézkedhet a holttestemről.
Uram, szabad az ön nevét megadnom a nyomtatványon?
Persze. De hát...
Hé, hány éves vagy te?
Tizenhat! Köszönöm.
Tizenhat éves...
Csak tizenhat...
A nagy támadás előtt van egy külön kérésem.
Mostanság olvasni olyan jelentéseket,
hogy civilek segítik az ellenséget. Ez igazi gond.
Kérem, figyeljenek oda az ilyen hazafiatlan egyénekre!
Nem hinném, hogy a mi falvainkban akadnak ilyenek.
Tévedés.
Egész biztosan vannak árulók!
Átvágják a telefonvezetékeket,
azt propagálják, hogy: "Fejezzétek be a háborút." Bizony vannak.
Ki vagy?!
Megpihenhetnék itt egy kicsit?
Hová valósi vagy?
Mi...?
Honnan jöttél?
Fáradt vagyok. Leégett az iskolánk.
Civileknek tilos az erődbe lépni!
Indulj tovább!
Mi történt?
Kém volt! Az a fickó jelzést adott!
Megállni!
Hé, Okama!
Mi a véleményed a támadásról?
Hát...
Honnan tudjam...
Sikeres lesz.
Győzük.
Csakugyan?
Kétszáz ágyúnk megy át védekezésből támadásba.
De minden attól függ, hogy utána mi lesz.
A 32. hadsereg Ito zászlóalja támadott és bevette a Tanabaru dombokat!
Szétverték az ellenséget!
Remek!
Szép munka, Ito zászlóalj! Tábornok úr, hadparancs dícséretet érdemelnek!
A századok védelmi gyűrűt alakítanak ki!
Igenis!
Szakaszparancsnok!
Igen!
Szakaszparancsnok! Kódolt üzenetet a stábnak!
Meghalt mindenki, aki ismerte a kódolást!
Akkor nyíltan: a zászlóalj jelenleg a 154.9-es dombon van!
- Igenis! A zászlóalj a 154.9-esen van! - Ezt jelentsd!
A 2. század parancsnoka... Omada meghalt!
Értem! Akkor...
Kurata veszi át a másodikat!
Igen, uram!
Nem látom...
Nem látom, mi történik a füstön túl...
KÖVETKEZIK A MÁSODIK RÉSZ
Fogd!
Katonáim! Mind kiválóan harcoltatok Okinaváért!
A parancsnokotokként kifejezem
örökkétartó hálámat érette!
Kötszert!
Az ötös barlangba rakéta csapódott! Élve betemette őket!
Szavada! Szavada!
Egy perc, doktor!
Orvost!
Doktor úr, Takasiki kisasszony...
Tarts ki, Hiró...
Takasiki!
Hiró!
Takasiki!
Takasiki, tarts ki!
Nehéz ez a lábszár!
A következőt!
Nem, ne vágjátok le a lábamat! Ki fog úgy elvenni?!
Elmész?
A Császári Főparancsnoksághoz megyek. A légierő segítségét kérem.
A parancsnok engedélyezte.
Indulunk, uram!
Balra át! Parancsra, lépés...
Indulás!
Előre!
Mindent bele!
A legjobbakat!
Mindent adjatok bele!
A 32. hadsereg többé nem számottevő katonai erő.
Ebben a helyzetben fel kéne adnunk Okinavát,
és a megmaradt erőinket az anyaország védelmére szánni. Szerintem ez a legjobb.
Emiatt kell feltartanunk az ellenséget Okinaván, ameddig lehet.
Tudom...
Tudom, hogy itt, Surinál fogok meghalni.
Szerintem is itt kellene megvívnunk az utolsó csatánkat.
De nem ez az utolsó várunk, vannak még állásaink. Küzdhetünk.
Ha délre vonulunk és rendeződünk, a 32. tud még harcolni.
Megmondom, mit érzek.
Én már
torkig vagyok ezzel a rohadt barlanggal.
Jahara...
Nem jött még el a halálunk ideje?
Ha most odaveszünk, velünk együtt a győzelem esélye is oda!
Jaharával értek egyet.
Vezérkari főnök.
Az utolsó emberig,
az utolsó napig és töltényig tartjuk Okinavát,
és küzdünk tovább.
Hiszek benne, hogy a 32. hadsereg erre rendeltetett.
A Császári Főparancsnokság az anyaföld megvédése mellett döntött.
Okinavának több erősítést nem szánt.
A "Girecu vadászok" egység volt az utolsó, amit küldtek.
Ám Okinava védőihez ez a döntés
valami okból nem jutott el.
A Csinen- vagy a Kijan-félszigetre vonulhatunk vissza.
Ám Janabarut, a Csinen nyakánál, már elfoglalta az ellenség.
Ott nehéz lesz átjutni.
Nem tudom pontosan, mennyi emberünk maradt még,
de mondjuk, van még ötvenezer.
Mihez kezdünk, ha ilyen sokan vonulunk vissza a félszigetre?
Erről szeretnék hallani.
A főhadiszállásunk Mabuniban lesz,
és a Jaeszu-Joza hegységek tengelyszögében fogunk harcolni.
Elnézést! Simada kormányzó vagyok.
Úgy hallom, visszavonulnak a Simadzsiri körzetbe.
Nem vonulunk, csupán a főhadiszállás költöztetjük el.
Ez szigorúan titkos katonai megbeszélés. Kérem, távozzon!
Ha Simadzsiri hadszíntérré lesz...
Nos, ott háromszázezer civil menekült él.
Úgy tudtam, északra evakuálták őket.
Csak ötvenezret. Nem volt elég szállítóeszközünk.
Miért küldtek délre háromszázezer embert?
Az emberek azt hitték, minthogy a főhadiszállás Suriban van,
biztonságosabb lesz délre vonulni.
Kérem, mielőbb evakuálják őket!
És hogyan, az amerikai csapatokon át?
Északra többé nincs szabad út!
Akkor mit csináljunk?!
Simada úr. Már döntöttünk a hadművelet menetéről.
A 62. hadosztály ellenzi a főhadiszállás döntését.
Mi itt akarunk meghalni!
Kimerültek vagyunk,
nincs erőnk elvonulni, majd újra harcba szállni!
Maguk a főtisztek, tudniuk kéne erről.
Továbbá, sok ezer sebesültünk van itt,
Suri körzetében.
A hadosztály nem hagyja magukra őket.
Nem hagyjuk őket az ellenség kezére jutni! Nem mozdulunk!
És még...
Ezrével vannak halottaink.
A 62. itt marad, védi a járóképteleneket,
és tisztességgel csatlakozik az életüket feláldozottak mellé!
A hadosztályparancsnoknak is ez a határozott kívánsága.
Okinava lakossága... megbízott a hadseregben.
Ezért gyűltek össze a sziget déli részén.
Nincs mód rá, hogy megkíméljenek háromszázezer embert a szenvedéstől?
Távozzon, kérem!
Simada úr.
Nekünk, katonáknak, Japán érdekében,
mindent meg kell tennünk, hogy győzhessünk.
Kérem, értse meg.
Nekem pedig, mint kormányzónak,
mindent meg kell tennem az emberek megóvása érdekében.
Nem vagy te túl fiatal a cigarettához?
Nem. Kipróbálom, mert lehet, ez az utolsó esélyem rá.
Légvédelmi ágyúk! A kettes és a négyes gépet eltalálták!
Azt a rohadt...!
Úgy rázkódik, mintha agyvérzést kaptam volna. Inkább meghalnék, mint úgy éljek.
A hármas és az ötös gépet szintén eltalálták!
Okujama, belehúzok! Keményen kapaszkodjatok!
Nyomjad neki, Szuvabe!
- Kapaszkodni! Berepülünk hozzájuk! - Igenis!
Pár perccel később az utolsó repülő elhasalt a kifutópályán.
Nyolc-kilenc felszerelt katona zúdult ki a gépből.
Szertefutottak, minden irányba,
és gránátokat kezdtek dobálni az amerikai repülők sorára.
Hét vadászgép és szállító lobbant lángra.
Végül összesen 26 gépet pusztítottak el,
bombázókat, vadászgépeket, és más harci repülőket.
Hatszáz hordó és 70 ezer gallon benzin lett a lángok martaléka.
Az északi repülőtér egészen huszonötödikéig használhatatlan volt.
Miután a főhadiszállást elköltöztettük, a kórház szintén délre megy.
Mindent viszünk, amit csak bírunk.
A mozgásképtelen betegeket hátra kell hagynunk.
Itt hagyni...?
Parancsunk van a szükségszerű intézkedésekre.
Szükségszerű intézkedés...?
Velünk mi lesz?! Válaszolj!
Nővér, vigyenek magukkal!
Magukért küzdöttünk! A maguk érdekében!
Vigyetek magatokkal! Vigyetek engem is! Vigyetek...
Elnézést, nővérke...
Mi van?!
Tudna kölcsönadni egy borotvát?
Van nálam egy, de minek az?
Borotválkozni akarok.
Ó, hát persze...
Köszönöm.
Mindjárt segítek.
Gyerünk, igyekezzen!
Takasiki... Jól van, menjünk!
Ez fáj!
Bírd ki!
- Fáj! - Nyugalom!
Légy erős, indulnunk kell!
Nem bírok. Doktor, hagyjon hátra...
Miket beszélsz?! Igenis kibírod!
Nagyon fáj!
Segítsetek nekünk!
Egy nővért kellene vinni!
Kérlek, segítsetek! Kérem...!
Sajnálom, hogy gondot okozok... Kérlek, segíts öltözni!
Takasiki!
Megígérem, hogy visszajövök érted.
Jó. Várni fogom...
Doktor, vigyázzon magára!
Ta... Takasiki...
Anya...
Gyere! Tarts ki!
Vígy... Vigyél magaddal!
Segíts!
Segítsetek!
Hé! Omori őrmester vagyok, a "Független géppuskások" szakasztól!
Tudja valaki, hol vannak az embereim?
Ha látjátok őket, mondjátok meg, hogy Omori itt kúszik a sárban!
Nem fogok így meghalni...
Itt hagytak meghalni, de nem addig az! Könnyen nem adom fel!
Ólalkodunk az éjszakában, borbély úr?
Elmehet, ha akar.
Dehogyis, uram! Megyek én is! Engedje meg, hogy önnel tartsak!
Uram, a Csihaja osztag fogja kísérni.
Most! Indulás!
Mi a baj, emberek?
A 62. hadosztálytól... Úgy hallottuk,
hogy tőlünk néhányan a kórházban maradtak.
A fiaink... Nem is... Milyen messzire van az ellenség?
Naha... aztán Janabaru.
Mintha Surit fojtogatnák.
A vezérkari főnök tényleg lelépett, de ő mit sem ért, mi?
A kórház maga volt a pokol.
Az hát, pokol. Jobb meghalni, mint abban haldoklónak lenni.
Amikor erről beszéltem neki... De hát egy seggfej!
Haljunk meg együtt!
Ki vagy?!
A Girecu repülőszázadtól vagyok.
- Mi? - A vadászoktól.
Tehát páran idevergődtetek.
Igen... Végül csak eljutottunk...
De túl későn...
- Már túl későn... - Seggfej!
Azt hiszed, az országunkat holtak fogják megvédeni?!
A sírok tele lesznek a szentélyeknél, a fronton meg senki!
Távozzanak, felrobbantjuk az óvóhelyet!
Nyughass, te marha! Előtte elszívom a cigimet.
Hol születtél?
Tokióban.
Jó, akkor elmagyarázom, hogy megértsd.
Innen, Suritól Kijanig,
mondjuk, ha a Jamanote vasutat követed,
körülbelül annyi, mint Sindzsukutól Sinagaváig.
Valahogy úgy.
Annyit még négykézláb is kibírsz.
Menj oda, ha végig hason kell is csúsznod!
Visszavonulási parancs! Őrmester, visszavonulunk!
Most nem, ez jó esély kicsinálni! Ostoba!
Tüzelj!
Eltaláltuk! Igen!
Ez a terület csatatér lesz. Igyekezz a Csinen-félszigetre!
Törzs főtiszt úr, látta?
Mit?
Egy kisbaba lábát vitte.
Nakaszone doktor!
Főnővér!
Tanítónk!
Tanárnő!
Van ám nektek valamim!
Nézzétek! Káposztafejek!
Hú!
Doktor, egyen maga is!
Ó, köszönöm...
Örülök, hogy átjutott, uram.
A többiek?
A tábornok úrék egy órája megjöttek.
Az ellenség távolsága?
Nahát és Surit elözönlötték, és elindultak dél felé.
A mi állásaink?
Mi baj van?
Csak 30 ezren jutottak át.
Mi?!
A zászlóaljak századnyira olvadtak.
Az eredeti erőnk húsz százaléka maradt.
Még ez is... Az Oroku tengerész zászlóalj Maehiránál van,
egy kommunikációs hiba miatt.
A balszárnyunk meggyengült!
Tábornok úr.
A főhadiszállás visszarendel minket Orukuhoz.
A hadseregnek csak pajzsnak kell a flotta.
Visszamegyünk Orokuba.
A mi hibánk volt.
De ott mindent leromboltunk. Oda az erődök, a tüzérség...
Majd újraépítjük, amit tönkretettünk.
Amíg él bennünk a harciszellem, menni fog.
A flotta erejét a szellemisége adja.
Továbbá... Nem is akarok harcolni
itt, a védtelen civilek között.
Akkor hátrahagyjuk a nővéreket, a szakácsokat és a híradósokat?
Nincs más.
A kormányzó jelentette Okinava kényszerű helyzetét,
és hogy nincs más választásuk.
A 32. hadsereg elismerte, hogy elvágták az erőiket.
Bár a kormányzó erre nem kért,
nem titkolhattam el a jelenlegi helyzetünket.
Az ő érdekében írom le a vészhelyzeti jelentést.
Miután az ellenség elfoglalta Okinava nagy részét,
a hadsereg és a flotta védekezésre kényszerült.
Nem maradt erejük a civil lakosság megvédésére.
Ennek ellenére a sziget fiataljai önként beálltak a seregbe.
A többiek, az öregek, a nők és a gyerekek,
otthon nélkül maradtak, kitéve a bombáknak.
Ott húzták meg magukat, ahol nem voltak hadműveletek.
Vándoroltak, kitéve magukat a lövedékeknek, a természet erőinek,
szenvedésben és nyomorúságban élve.
Tábornok úr.
Sajnálom!
Mi történt?
Az önkéntes nők...
Váltás ruhát kell kapjanak.
Különben megfáznak.
A hadsereg fiatal nőinek egy része, akik ápoltak, főztek, sőt,
lőszert cipeltek, azt kérték, hogy harcolhassanak.
Banzáj! Banzáj!
Fűzd be! Igyekezz!
Átkozottak!
Az önfeláldozásuknak nem volt jutalma.
Amint a csata a vége felé közeledett,
Okinava szigetének gyönyörű tájai
felperzselt, elpusztult vidékké lettek.
Az okinavaiak harca ezzel járt.
Bízom benne, a jövőben méltányos elbírálásban részesülnek.
Hé, asszonyok! Kifelé a bunkerből!
Szólaljatok már meg! Ez nem a ti helyetek!
A falusiak azonnal távozzanak innen! Ez parancs!
Kifelé!
Nem megyünk. Ez a mi bunkerünk.
Maga katona, ugye?
Az amerikaiak ellen harcol, igaz?
Mi van?
Miért surran át egyik bunkerből a másikba?
Miért akar minket elkergetni? Miért rejtőzködik?!
Csitítsd el! Az ellenség meghallja!
Vigyél... Vigyél kórházba!
Hagysz itt meghalni?
Drágám, már nem tehetek semmit.
Ne beszélj! Még egy szó, és megöllek!
Mi van?
Pisilnem kell!
Félsz, vagy mi van?
Odakint intézd el.
Nem tudom. Megölnek!
Hát akkor told le itt és csináld!
Hé, maga!
Igen?
Mennyi egy csésze víz?
30 szen.
Jól megy az üzlet, mi?
Az életemet kockáztatom a vízért. Kérhetnék ötvenet is!
Hé, jól vagy?
Soká éljen... a császár... Győzelem!
Hülye, csak egy karcolást kaptál!
Tényleg...?
A 3. kamikáze hadosztály elszántan harcolt tovább.
Megállj!
Ki vagy?
Uram, a helyi önkéntesektől vagyok!
A Vashadosztály?
A helyi főiskolások, uram.
Minek az a fehér zászló?
Hadd menjek oda, kérem! Elmagyarázom.
Százados!
Rohadék! Idevezeted az ellenséget, mi?!
Nem!
Őket segíted, hogy adjuk meg magunkat!
Nem így van!
Hát japán vagy te?!
Téved!
Téved...
Végül a veterán Kaja szakaszában csak öt ember maradt.
Kapd el!
Százados úr...
Anya... Anya... Fáj... Nagyon fáj!
Tábornok úr. Simada kormányzó van itt.
Nahát... Üdvözletem, Simada úr.
Kunigamiba indulok.
Elbúcsúzni jöttem.
Örülök, hogy eljött.
Kerüljön beljebb!
Mi ez?
Porított makréla. Vegyen, kérem!
Köszönöm.
Hoztam ajándékot. Cukor.
Köszönöm.
Hé, Jahara! Főtiszt úr... Torkig vagyok a háborús nyűglődéssel.
Kérem, uram!
Ilyen későn kérnek légicsapást?
A harminckettesek a megsemmisülés szélén vannak.
Akkor az elkerülhetetlen.
Okinava csak nyitánya a főszigetekért vívott csatának.
De hát Okinava...
Két hatalmas hibát követtek el Okinaván.
Az első volt,
a 9. hadosztály elvezénylése. Azt a főparancsnokság követte el.
A másik pedig, hogy a 32. hadsereg elhanyagolta a légierőt.
Az a maguk parancsnokainak hibája!
Induljunk!
Az elmúlt 3 hónap hősies harcairól szólva, a katonáink
teljesítették kötelességüket, nincs mit szégyellniük,
és méltán gratulálhatnak egymásnak.
Ám a kardjaink már csorbák, a nyilak elfogytak.
A hadseregünket hamarosan eléri a végzet.
A hadosztályok közötti összeköttetés megszakadt.
Azokat már az életben maradt
rangidős tisztek irányítják.
Készen állnak a végsőkig harcolni, és dicsőséggel halni meg.
Úgy...
Dicsőséggel halni meg...
Hé, emberek! Ti, diákok, felmentést kaptatok a szolgálatból.
Felmentés?
Az hogy lehet?
Parancsban jött.
- A hadseregtől? - Akkor most mit tegyünk?
Itt veszélyes. Mennünk kell, amint csak lehet.
A tanárok és a diákok mentesülnek a szolgálat alól.
De ha valaki együtt akar harcolni a hadsereggel,
ha úgy dönt, megteheti.
Hogy melyik a jó döntés, magam sem tudom.
Mindenki a belátása szerint dönt. A kettes sebészi hadosztály megszűnik.
Doktor... Öngyilkos akar lenni?
Észnél legyél! Ezek vitaminok.
Uram, a hadsereg elküldött minket! Mit tegyünk?
Mi lesz Okinavával?
Nektek élnetek kell!
Saját magatokért!
És ezenkívül még...
... Okinava érdekében!
Életben kell maradnotok!
A hadsereg arra buzdított minket, haljunk meg Japánért! Hittünk nekik!
Falhoz állítottak minket.
És ha a tiszteket átküldenénk az elvett területekre gerilla harcot kezdeni?
Mi, a stáb tagjai, nem közönséges tisztek vagyunk! Nem kell itt meghalnunk!
Usidzsima tábornok a stábja minden tagjának megbízást adott,
ezáltal eltávolította őket a főhadiszállásról.
Én megyek elsőnek! Mindenki kövessen!
Ég önnel, tábornok úr!
Vigyázzatok magatokra!
Tábornok úr! Búcsúzom!
Még ön előtt...
Tábornok úr! Ég önnel!
Búcsúzunk, tábornok úr! Ég vele!
Érettem ne haljatok meg!
Te nem tartasz velük?
Még nem.
Nem tudom, hogy velük mi lesz, de te képes vagy megúszni.
Csak ne hirtelenkedj.
Ha az utad egy napnyinak tűnik, három nap alatt tedd meg.
Uram...
Jól van, Jahara. Az országnak szüksége van rád.
Jahara.
Szaigonban sokat iszogattunk együtt a háború előtt.
Emlékszel a "Kék Duna" című mozira?
Hogy...?
A Majestic hotel melletti moziban láttuk.
Gyönyörű film volt.
Aki tud úszni, ússzon ide. Mielőbb tegye meg.
Aki tud úszni, ússzon ide. Gyertek elő!
Gyertek ki a tengerpartra!
Jöjjetek elő!
Vezérkari főnök úr.
Igen?
Parancslevél a Császári Főhadiszállásról.
Micsoda? Parancsok?
A szokványos forma. Amit küldeni szoktak.
Hadd... Hadd lássam!
Tábornok úr... Hát nem jó hír?
Még valami. Jelentették, hogy Buckner amerikai tábornokot
Maezatónál megölték.
Micsoda? Bucknert?
Levél és Buckner... Két jó dolog egyszerre!
Ez ám az ajándék!
Holnap a Mabuni-hegy tetején
öngyilkosok leszünk, miközben a 32. hadsereg utoljára támad.
Borbély, a tábornok úr után én következek.
Adjon nekem is!
Nekem is! Én is meg akarok halni!
Ti nem kaptok belőle.
Most pedig rajta, el innen!
Gyávák!
Jön az ellenség!
Mindenki jöjjön elő!
A férfiak meztelenül. A nők fehér zászlóval.
Gyertek elő! Különben robbanóanyagot dobunk le!
Gáztámadás!
Kifelé innen! Siessetek!
Ki innen!
Nincs levegő!
Tanár úr! Menjünk ki innen!
Anya!
Vizeljetek egy rongyra és kössétek a szátok elé!
Anyu! Apához akarok menni!
Vele leszünk... Hamarosan vele leszünk!
Ne adjátok fel! Menjünk!
Hé!
A csúcson képtelenség véghez vinni, itt kell megtegyük.
Kezdjem én a sort? Lenne a segédem?
Nem. Én leszek az első.
Ó, persze! A tábornoknak a Paradicsom, nekem a Pokol.
Kiment a fejemből, hogy máshová tartunk.
Meghaltak! A Szuiszan iskola hat hírnök növendéke!
A bejáratot a végsőkig védjétek!
Mindhalálig, uram!
Jöjjön, tábornok úr, odakint csinálja! Mi megrohanjuk a csúcsot.
Menjünk!
Igenis!
Támadás!
Állj!
Megállni!
Vissza!
Kifelé!
Vissza!
Kifelé innen!
Mit képzeltek? Vissza!
Kifelé!
Aki visszafordul, azt én ölöm meg!
Kint képtelenség. Itt kell meglennie.
Jahara. Jól figyelj, hogy tudd, miképp kell helyesen.
Hé, ti!
Segítség! Eresszenek be!
Hé...
Mi van?
Kibelezték magukat.
A tábornok is?
Csinálják, ha akarják! Ők katonák! De nekünk nincs könnyű módja!
Borbély úr... Ez a sziget az otthonunk.
Itt vannak eltemetve az őseink. Mi, okinavaiak,
a végsőkig szoktunk küzdeni.
Ez már a vég. Meghalt a parancsnok, nincs tovább...
Hé... Egyszerűen maradjunk itt. Jó?
Majd meghalunk később, ha akarunk. Akár a fogságban is...
Japán katonának mered nevezni magad? Szégyen rád!
Derekasan harcoltatok. Gyertek elő! Aki előjön,
most megteszi, ígérjük, hogy nem öljük meg.
Hát... Én kimegyek.
Jó. Éld túl!
Hé!... Hé!
A rohadt...!
Ne féljetek! Japán fog győzni! Mi győzünk!
A Császári Hadsereg kikészíti őket!
A férjem... A férjem a barlangban van.
Hé, katona!
Hol az egyenruhád?
Jól figyelj! A bajtársaid
a Jaszukuni szenténybe mentek.
Akkor te miért élsz még, gyáva féreg?!
Ne lőjetek!
Apám!
Vigyázz! A földre!
Gyere...
Tényleg meg tudjátok tenni?
Igen!
Valóban?
Igen!
Őszintén?
Igen!
Jól van. Akkor együtt halunk meg!
Fogódzkodjatok össze!
Minden nő, el innen!
Tűnjetek el! Aki nem megy, azt levágom!
Semmi értelme nem volna a halálotoknak!
Ugyan minek?!
Miért kéne meghalnotok?
Futás innen!
Anya...
#Nyulat űzni a hegy mélyén,
#halat fogni a folyó szélén...
#Apró pontyot,...
#kis halakat...
#... a feledhetetlen otthon velünk marad.
Az okinavai csatában a civil lakosság egyharmada életét vesztette.
VÉGE
Fordítás:Oldfan